Tack.
Jag tog med mig mat åt er.
Syster, ät!
Du har inte ätit på flera dagar, du måste vara utsvulten.
Nej.
Hör på nu. Jag vet hur det känns när Ching Wu-skolan utplånas.
Japsen är mordiska. Vi skulle aldrig ha litat på dem.
Men livet måste gå vidare. Du måste äta. Du kommer bli sjuk.
Broder Zhen hade rätt. Japanerna gav sitt ord, men bröt det.
Vi tre ska fortsätta slåss!
Jag beundrar din kämpaglöd-
-men vad kan ni tre göra?
Inte mycket, men om vi dödas finns det miljontals fler kineser.
Tanken är rätt, men tillfället fel.
Det bästa ni kan göra är att lämna Shanghai.
Men varför vill ni åka till Taiwan?
Eftersom japanerna finns där också.
Då kan jag slåss mot dem där och hämnas.
Okej... Om det är det ni vill ska jag hjälpa er.
-När kan vi ge oss av? -Ni lämnar Shanghai i morgon bitti.
-Allt väl? -Ja.
Oroa er inte, de för er till fartyget.
Inspektörn, ni har varit väldigt snäll. Ni räddade våra liv.
Säg inte så. Gå nu.
Fröken Li?
Ett varningens ord.
Taiwan är annorlunda. Inte som Shanghai.
Människorna där också, så var försiktiga.
Det här är farligt.
Jag kan inte bara se på när japanerna slaktar dem!
Jag vet, men du bör ge dig av. Förr eller senare tar din tur slut.
Kanske det, men innan dess kan jag rädda fler kinesiska liv.
Inte så fort.
Skynda dig!
Inte så fort. Jag är andfådd.
Vi måste ösa på, annars missar vi båten.
Jag är andfådd. Din råtta! Du bad mig springa. Jag ska spöa dig.
Ska du? Då får du fånga mig först.
-Jag ska allt fånga dig. -Du är för gammal.
-Du har inte en chans. -Vi får väl se.
-Försök, då. -Det ska jag göra.
-Du ska få ett försprång. -Det behövs inte.
Ett, två, tre...
Farbror! Ska jag spöa de här killarna?
Vad sägs? Ska jag spöa dem?
Ingen kommer. Mosa dem.
Herregud... Det gjorde ont.
Era jävlar.
Svin.
Jag hatar er.
Kyss mig i arslet. Kom igen.
Lägg av, Ah Lung. Du kommer råka illa ut. Var inte dum.
Oroa dig inte. De förstår ändå inte. -Inte sant?
Jag hatar er. Jag ska spöa er.
Okej?
Försvinn.
Är det allt ni har att säga?
-Vad pågår? -Hjälp mig! De tänker döda mig.
Vad pågår?
Du måste uppföra dig.
-Tack. -Ingen orsak.
Försvinn!
Du är modig.
Än sen?
Japanerna slår mig, kineserna slår mig... Det är sak samma.
Ah Lung, var inte ohövlig.
Jag beklagar. Förlåt honom, han är korkad.
-Va? -Håll käften. Kom nu.
Vänta.
-Min lärare vill träffa dig, grabben. -Taskigt...
Vad sa du? Det var en order, inget förslag.
Ah Lung!
Ursäkta. Jag ska se till att han kommer.
-Herr Hung, vad gäller det? -Japanerna vill träffa polischefen.
Vilka är de?
De kommer från guvernören.
Ni kan gå in.
-Herr Hung, ska ni inte gå in? -Nej, jag visade dem bara vägen.
Upp med armarna.
Du kan gå.
Upp med händerna.
Okej.
Ställ dig där borta!
-Varför kom du hit? -Jag ska hälsa på släkten.
-Vad heter du? -Mao Li-er.
Mao Li-er?
Det låter bekant.
-Det är mitt första besök här. -Du har alltså släkt här?
-Vad heter de? -Su On-wa.
-På vilket sätt är ni släkt? -Han är min farfar.
Din farfar? Okej, du kan gå.
-Ursäkta. -Se dig för!
Ursäkta mig. Beklagar.
-Vad heter du? -Lon Si-chun.
Heter du verkligen så? Du har säkert att alibi också.
Du är en rebell. Vi har väntat på dig.
Grip honom!
-Hur många rum? -Två, tack.
Blir det här bra? Har ni just anlänt?
-Tänker ni stanna länge? -Det vet vi inte än.
-Jag hämtar te. -Tack.
Det var skönt.
Sängarna ombord var urusla. Härligt!
Syster, jag trodde tjockisen skulle stryka med.
-Han är bara barnet. -Bara barnet?
-Jag har redan dödat sex japaner. -Var tyst!
Det här är Taiwan, inte Shanghai. Man vet aldrig vem som lyssnar.
Var försiktig.
Ta ett bad och gå och lägg er.
-Nåt är fel. -Träasken är borta.
-Är den borta? Är du säker? -Ja. Förlåt.
Det var mitt fel. Du får slå mig.
Hur kunde du tappa bort den? Den var viktig! Herregud.
Hur ska vi kunna hämnas broder Zhen nu?
Kolla. Fin, va?
Bra jobbat. En sån träask måste innehålla nåt värdefullt.
Det måste vara vår turdag. Inte konstigt att du såg så belåten ut.
-Jag gjorde ett kanonjobb. -Öppna den.
Den som miste den måste vara ledsen. Tror du inte det?
Än sen? De struntar i oss när vi svälter. Öppna den, bara.
-Vi kan väl ge tillbaka den? -Vill du att vi hamnar i fängelse?
Öppna den! Skynda dig.
Vad är det?
Det kan vara nån form av kungaspira.
Har du sett en kung nån gång? Hur kan du veta det?
-Vi ligger illa till. -Mäster, slå er ned.
Vår agent kom hit, men blev gripen direkt.
-Herregud... -Hur lyckades de avslöja honom?
De brukar inte vara så smarta. De tog honom direkt när han klev iland.
-Nån av våra män kanske... -Det tror jag inte.
Våra män är lojala. Det måste vara nåt annat.
-Har nåt förändrats här? -Jag stötte på två japaner i dag.
Jag visade dem vägen till polisen. De kom från guvernören.
Kan de vara insyltade?
Skål! Skål!
De två från guvernören är goda vänner med Okimura.
De är bra på att slåss och är smarta. De är specialagenter.
Trevligt att träffas.
Välkomna!
Vår högt ärade vän herr Okimura är här.
Jag beklagar förseningen. För att gottgöra det tycker jag vi dricker.
Vad frågade vår högt ärade vän?
Han undrade om kampsports- skolorna här ställer till med bråk.
Jag sa nej. Med er hjälp har vi allt under kontroll.
Nej, det är er förtjänst.
Nej, jag är japan. Hur ska jag kunna leda de kinesiska kampsportsskolorna?
Ni är för blygsam. Ni skulle bli en kampsportsledare var som helst.
-Utan minsta tvivel. -Ni smickrar mig. Det var snällt.
De japanska stilarna kan inte jämföras med kinesisk kungfu.
Det stämmer in på alla andra kampsportsskolor-
-men inte er.
Kungfuskolor är bra, men det finns för många i den här stan.
-Samla dem under er kontroll. -Tror ni jag är kvalificerad för det?
Klart du är. Det kan jag gå i god för.
Det är en intressant idé, men hur skulle det gå till?
Det finns alldeles för många skolor. Fai Fong, Sai Kham, Tai Jung...
-Som sagt, det är för många. -Sakta i backarna nu.
Vissa ställer inte till problem alls. Min egen skola har alltid stöttat er.
Men en skola, Zhu Wan Lai är väldigt antijapansk. Den måste övervakas.
-Herr Hung. -Herr Hung.
Herr Hung.
-Har farfar en kungfuskola? -Inte direkt.
Men det är viktigt att de är vältränade.
Vår firma handlar med te och virke.
Vi har en oskriven regel. Jobbar man för oss, måste man lära sig kungfu.
Herr Hung, kan ni berätta varför farfar inte vill ha mig här?
Din farfar har goda avsikter, men Taiwan är ockuperat.
Nu bestämmer japanerna här, så vi får stå ut med mycket.
Två av dina farbröder, båda hetlevrade, dödades av japanerna.
Din farfar är orolig för att det ska bli mer bråk.
Det visste jag inte.
Han är helt ensam här. Varför får jag inte stanna?
Du är ung och söt. Japanerna är helt skrupelfria.
I synnerhet med unga flickor. Han fruktar för din säkerhet.
Hur står han ut att vara här helt ensam?
Han klarar sig själv. Han sätter dig i första rummet.
Han borde inte känna så. Han har fel.
Säg inte att jag har fel. Taiwan är för farligt för dig.
Du får stanna i ett par veckor.
Jag kan inte åka tillbaka till Shanghai. Vart ska jag åka?
Varför inte det?
Min lärare dödades av japanerna.
Mina vänner också. De var också elever på Ching Wu. Vi lyckades fly.
-Om vi återvänder, dödar de oss. -Du måste lämna Taiwan!
-Tror du jag ska bli en börda? -En börda?
Tror du sånt oroar mig i min ålder? Jag oroar mig för dig!
-Vill du att jag gömmer mig? -Varför inte?
Din kungfu kan inte besegra skjutvapen.
-Tänker du köra ut japanerna själv? -Låt mig prata.
Kinesernas problem beror på att de inte säger ifrån.
Tror du att jag är rädd?
-Du underskattar din farfar. -Det tror jag inte.
Farfar, japanerna är här eftersom vi var för fega för att slåss.
Vi lämnade fältet fritt.
Japanerna begriper sig bara på en sak: Blod för blod.
Öga för öga, död för död.
-Tror du jag är rädd? -Hade jag kommit hit då?
Du är en modig tös.
Jag hatar japanerna och kom hit för att hämnas.
Bra! Det ska du få göra. Jag ska hjälpa dig göra det.
Herr Hung, säg åt dem att bära in hennes väskor.
Grabben, kom hit!
Häng med.
Oroa dig inte, grabben.
Vänta här. -Läraren, grabben är här.
-Be honom komma in. -Stig på.
-Vad vill du? -Jag äger ett kasino.
Jag behöver folk och jag tror du skulle passa bra.
-Nej tack. -"Nej tack"?
Duger inte det? Föredrar du att vara tjuv?
Tjuv? Jag stjäl bara från främlingar.
Aldrig från ortsbor. Jag har faktiskt principer.
Bete dig hövligt. Han är vår lärare.
Inte min.
Jag tog med dig hit så du skulle kunna börja på skolan.
-Det vill jag inte. -Vägrar du?
Ah Lung, duger vi inte åt dig?
Jag vill inte lära mig kungfu.
-Är det enda skälet? -Ja, jag har stor frihet som tjuv.
Här skulle jag bli bunden.
-Vilka andra skäl har du? -Andra skäl?
Ni kryper för japanerna! Som små hundar.
Ni gör mig spyfärdig!
Vänta!
Vår skola duger alltså inte åt dig? Du kan ge dig av.
Det ska jag. Jag skulle inte ens stanna om jag fick betalt.
Ho Chin.
Trodde du verkligen att vi bara låter dig gå?
Stäng dörrarna.
Kom igen! Kom igen!
Kom igen!
Syster, titta!
Det är nunchakun!
En pojke.
Han bor i trakten. Han är oduglig.
Vi ser om han lever.
-Herr Hung, han lever. -Vi bär hem honom.
Vänta här.
-Mäster, Ho Chin är här. -Be honom stiga på.
Stig på, Ho Chin.
-Mäster, ni bad mig komma. -Ja, jag vill fråga dig en sak.
-Jag står gärna till tjänst. -Jag hoppas du kan det.
Hur fick ni tag i nunchakun?
Ursäkta. Jag skickade min pojke för att ta den. Jag var...
Den är inte värd mycket, men betyder mycket för mig. Hur stal ni den?
Vi var i hamnen i dag.
När ni såg bort... Vi trodde ni var rika främlingar.
Sen fann vi den.
Hade vi vetat att ni var mäster Sus vänner hade vi inte stulit den.
Ho Chin...
Du är inte ung längre. Du borde skaffa ett arbete. Ynglingen också.
Mäster, vi har ingen yrkeskunskap. Vad ska vi göra?
Men vi stjäl aldrig från ortsborna.
Men din pojke är en tjuv. Han hamnar alltid i trassel.
I trassel? Nej, det kan inte stämma. Han är omtyckt.
Fråga vem som helst. Han är en bra pojke.
I dag höll nån på att slå ihjäl honom.
Var är han?
Vi hittade honom i ett dike. Han var halvdöd, så vi bar honom hit.
Det måste ha varit Lin Sin-kwai.
Han ville att pojken började på hans skola-
-men grabben hatar japanerna och avskyr att Lin kryper för dem.
Han bad pojken komma dit i dag. Han måste ha vägrat-
-och då slog de honom.
Pojken är modig.
-Mäster Hung, var är han? -Han vilar på baksidan.
Jag måste ta med honom hem, men vet inte hur det ska gå till.
-Vad är det? -Chin vill träffa dig i trädgården.
Nå? Vad är på tok?
Pojken har nästan blivit ihjälslagen.
-Vem var det? -Vet inte säkert.
De slog nästan ihjäl honom och lämnade honom i ett dike.
-Var är han? -Hemma. Medvetslös.
-Jag måste träffa honom! -Det får du inte.
Varför inte? Jag är ju hans mor.
Jag ber dig. Låt honom aldrig få veta att du är hans mor.
-Varför inte? -Pojken hatar japanerna.
Tänk vad han skulle tycka om dig. Varför vill du berätta det nu?
Om du berättade det, kanske han tar livet av sig.
-Jag vill ändå hjälpa honom. -Ge mig pengar till en läkare då.
Du kan komma fram. Jag står här.
-Bra! -Du är tillbaka.
Du tränar hårt för att skydda din gamle far.
-Vem skulle våga hoppa på dig? -Några försökte döda mig i kväll.
-Vem låg bakom det? -Det vet jag inte.
Men troligen var det Seven Peak-skolan.
Jag ska lära dem en läxa.
-Ja, fröken? Kan jag stå till tjänst? -Stå till tjänst?
Sluta!
Vad pågår? Min skola har aldrig gjort er nåt.
Vad pågår?
Det borde väl du veta? Du skickade ju killar för att döda mig.
Det skulle vi aldrig göra. Vi är en kungfu-skola. Lugna dig.
Vi behöver väl inte bråka? Vi kan väl diskutera vårt problem?
Varför försökte ni döda far i går kväll?
Varför skulle jag ha gjort det? Jag är ingen mördare.
Vi kanske har misstagit oss.
Vi kan väl diskutera skolornas framtid hemma hos mig?
-Var är de? -Oroa dig inte. De kommer.
Det är fortfarande tidigt. Du bad dem komma, så de lär göra det.
-Vi kan lika gärna äta kvällsmat. -Jag är inte det minsta hungrig.
-Vi kan väl ändra det till kvällsmat? -Trams!
"Trams." Du har helt rätt, men det är en idé.
En urusel idé.
Det här innebär att de inte respekterar mig.
Jag bjöd in kungfu-lärarna, men bara tre kom. Det är en förolämpning!
Vad hade du väntat dig? Han var den ende som ville komma.
Det ville inte vi.
Jag måste alltså använda våld?
Kineserna kommer inte samarbeta ens om du använder våld.
Det där är din åsikt. De flesta kineser kommer samarbeta.
-Du kom ju hit. -Jag blev tvingad.
Jag tänker inte samarbeta. Jag vill bara veta vad han har i kikaren.
Jag ville diskutera kampsportens framtid, men inte nu längre.
-Glöm det! -Beklagar. Då går jag hem igen.
Om inte ni respekterar mig, tänker inte jag respektera er.
Passa er hädanefter!
Det är jättestort. Det tar aldrig slut.
Dummer! Klart att det tar slut.
Titta!
-Grabben som snodde våra grejer. -Ja.
Du där!
-Vad är det? -Vill du inte lära dig kungfu?
-För att slåss? -Mot vem då?
Japanerna, förstås. Ni vill att jag hjälper er slåss mot dem.
-Du behöver inte slåss. -Varför lära sig det, då?
-Det kräver mycket arbete. -Vår kungfu gör dig vältränad.
Dessutom blir du självständig. Jag kan lära dig om du vill.
-Ska du lära mig? -Varför inte?
Tror du inte jag kan det?
De där två är mina elever.
Tror du mig nu?
-Vill du försöka? -Nej, jag slåss aldrig mot tjejer.
-Vill du lära dig? -Nej tack.
Det avgör du själv. Vi ses.
-Du? -Ja?
-Du är visst mäster Sus barnbarn. -Ja.
I dag fyller han 80 år. Du kan väl komma på middag?
Den här vägen.
-Tack. -Grattis!
Där är du, ju. Jag var bara tvungen att komma hit!
Grattis! Jag måste säga att du är väldigt stilig.
Man kan inte tro att du är 80. Du ser väldigt vältränad ut.
Du är stiligare än nånsin. Du har inte hälsat på oss på länge.
Inget prat om affärer. Mäster Su är ledande inom kampsporten här.
Varför skulle han gå till er? Glöm inte det.
Säg inte så. Jag börjar bara bli gammal och glömsk.
-Mäster Su, grattis på födelsedagen. -Tack.
Res dig upp.
Du har vuxit upp och blivit man. Din kungfu sägs vara bra.
-Nej, men jag försöker. -Bra.
Ni två! Varför gömmer ni er? Kom fram.
Ursäkta mig.
-Ni har min största respekt. -Det där behövs inte.
-Vi är ju gamla vänner. -Visa respekt, Ah Lung.
-Han räddade ditt liv. Minns du? -Grattis, herrn!
Res dig upp.
Du är en stilig yngling och vältränad dessutom.
Du är säkert bra på att slåss.
Men du måste undvika att mucka gräl bara för att du kan slåss.
Umgås inte med fel typer.
Var försiktig.
Börjar man umgås med fel typer, är det svårt att hoppa av.
Du måste hålla koll på förrädarna här som stödjer japanerna.
-Jag vet. -Klart du gör.
Jag har hört att du ofta hamnar i trassel. Följ mäster Sus råd.
-Vem är hon? -Strunt samma. Strunt samma.
Mäster, gästerna har anlänt. Det är dags.
Ja, just det.
Mina goda vänner-
-och mina kära släktingar.
I kväll firar jag min åttionde födelsedag.
Jag är hedrad över att ni kom.
Först vill jag tacka er för er vänlighet och tillgivenhet.
När jag nu skålar återspeglar det mina känslor.
Jag vill inleda med att skåla för fred och välstånd-
-för Taiwans folk. Länge leve det!
Må det blomstra i fred.
Nu vill jag skåla för endräkt-
-samarbete och förståelse mellan kungfu-skolorna.
Min tredje skål vill jag skåla för...
Jag hoppas bara att vi kan arbeta mot ett gemensamt mål.
Vi är ju kineser allihop. Vi är en enda stor familj.
Vi lever likadant och har samma förhoppningar-
-och samma öde.
Låt oss kämpa tillsammans i med-och motgång.
Mäster Su, väl talat.
Du är vår kampsportsledare och vi gör som du vill.
Hoppas du menar det och inte bara säger det.
-Klart jag gör! -Bra.
Nu går vi in.
Mäster, vi har problem.
Jag kommer strax.
-Herr Su, grattis. -Tack.
Hoppas det går bra att vi kommer oinbjudna.
-Det är roligt att se er. -Det här är min dotter Chen Dasu.
Det här är den kinesiske kungfuexperten herr Su.
Nej, jag är alldeles för gammal för kampsport.
Jag hade hoppats att ni kunde undervisa mig.
Jag beklagar. Jag är 80 år. Jag är urgammal.
Det finns ett kinesiskt ordspråk: "Ju äldre, desto bättre."
-Det gäller även kungfu. Inte sant? -Nej, dessvärre inte.
-Jag kan säkert lära mig nåt av er. -Ni smickrar mig. Tack.
Den där mannen med rött ansikte...
Vem är han?
Det är en legendarisk kinesisk krigare. Guan Gong.
Guan Gong? Vad gjorde han?
Han var hjälte och kungfuexpert. Han var en tapper krigare.
Vi hedrar hans minne med teaterstycken.
Jaså?
Han ser verkligen vildsint ut.
Vi har en liknande hjälte. Tror ni vår hjälte hade slagit er?
Det är bara legender. Det går inte att säga vem som hade vunnit.
Vår hjälte var mycket tuffare än er. Tror ni inte det?
Jag vet inte, jag fick aldrig träffa dem.
Ni vet alltså inte? Då ska jag bevisa det för er.
Vem var tuffast? Kinesen eller japanen?
Japanen, förstås!
Du, där. Du får vara vår hjälte. Utmana Guan Gong.
Herrn!
Du som spelar kinesisk hjälte! Visa dig, vem du än är.
Jag är redo att slåss mot japanerna!
Kom och slåss...
Vi går.
-Mäster? -Farfar?
-Mäster?
Vi går hem. Kom.
Jag kom till Taiwan med hat i hjärtat.
Jag hatade japanerna för det de har gjort mot oss-
-och nu har kräken dödat min farfar.
Ja, nåt måste göras.
Om inget görs, kommer de döda oss allihop.
Jag har en idé. Den är värd ett försök.
Jag ska starta Ching Wu-skolan igen. Tror du det går?
Det kommer inte bli lätt att starta en skola här.
Det vet jag, man jag måste försöka.
Vi ska samla de unga patrioterna och bida vår tid.
En dag ska vi hämnas, men jag är bara flicka...
-Jag behöver din hjälp. -Du är en modig flicka.
Det är beundransvärt. Du kan lita på mig.
-Jag ska göra allt du vill. -Tack.
Ett.
Två.
Tre.
Fyra.
Fem.
Sex.
Sju.
Åtta.
Nio.
Tio.
Elva.
Tolv.
13.
14.
15. 16.
17. 18.
19. 20.
21. 22.
23. 24.
25.
Sluta! Bra. Fortsätt träna.
-Vad sägs? -Inte illa.
Jag kommer strax.
-Vad gör du? -Jag tittar, bara. Nej, nej, nej...
-Följ med in. -Nej...
-Ålder? -18.
Se vad jag hittade utanför. Jag tycker han borde börja här.
Kan du inte göra det? Du är varmt välkommen.
Varför inte? Kungfu gör en vältränad.
-Som sagt, jag vill inte. -Jag vill att du börjar här.
Testa. Gillar du det inte, kan du sluta.
Testa! Det kommer inte skada dig.
Nej tack.
Jag begriper mig inte på honom.
Sluta!
Vem startade den här Ching Wu-skolan?
Jag.
Vad vill du?
Herr Chin, när mäster dog hamnade hans gamla skola på dekis-
-så fröken Li ville öppna en ny skola.
Utan att fråga mig?
Varför skulle vi göra det? Det är en familjefirma.
Trams. Jag tolererade den gamla skolan av respekt för gamlingen...
-...men en ny skola... Aldrig. -"Aldrig"?
-Vi gör vad vi vill. -Ni måste använda min skolas namn.
Stick och brinn!
Din skola är den sämsta av dem alla.
Ta honom!
-Är du oskadd? -Ja.
Vad vill ni, herr Chin?
Skolan måste anta mitt namn, annars bommar jag igen den.
Efter det, då? Ska vi bli förrädare som ni också?
Är det det ni vill? Dra åt helvete, ditt svin!
Ditt nedriga kräk!
Du tog tag i mitt hår, va?
Fan ta dig!
Försvinn härifrån!
Sluta!
Kom!
Okimura, jag har förlorat ansiktet. Hjälp mig att hämnas.
Lugna dig. Vadan brådskan? Vad har hänt?
Okimura, er Daiwa-skola är inte längre bäst i stan.
-Vilken skola är bäst, då? -De kallar den Ching Wu-skolan.
Ching Wu? Har aldrig hört talas om den.
Inte jag heller. Jag gick dit för att lära dem en läxa.
Men jag fick stryk.
Det är kanske inte de som är bra utan ni som är dåliga.
Jag oroar mig inte för min skola utan för er.
De visar er ingen respekt. De ignorerar er, bara.
De har aldrig hört talas om er skola, men påstår sig vara bäst i stan.
-Sa de verkligen det? -Jag hörde det själv!
Okej, jag lovar dig att utplåna stället i morgon.
Vad fan är Ching Wu-skolan?
En kampsportsskola. Ser ni inte det?
-Vem tilltalade dig? -Jag är chef här.
När mäster dog stängdes den gamla skolan. Vi har öppnat en ny.
Det säger du? Varför tillfrågades inte jag?
Det angår bara oss. Varför ska vi be en japan om lov?
Eftersom jag säger det! Vi japaner bestämmer allt här!
-Skitprat. -Fatta följande... Japanerna är bäst.
Vad betyder "Ching Wu"?
Ni vet alltså inte vad orden betyder? Då ska jag berätta det.
"Ching" betyder sammanhållning och "Wu" motstånd.
Inget dumt namn alls, men ni får byta det.
Hade ni bytt namn på er skola om vi hade ogillat det?
Hur vågar ni Taiwan-svin jämföra er med oss?
-Dottern, ta ned skylten. -Uppfattat.
Bra jobbat.
Bär ut soporna.
Okej, gå hem.
Lystring! Ser ni skolans skylt?
Jag gillade inte skolan, så jag bommade igen den.
Vad pågår?
Här bestämmer vi! Ni ska göra som vi säger. Ingen frihet.
-Ni ska lyda oss! -Herrejävlar...
Vi japaner är bäst på kampsport.
Om ni vill träna kampsport, får ni göra det hos mig.
Går ni till andra skolor, ska jag utplåna ställena!
Fan ta honom.
Om ni motsätter er det, kan ni komma fram och berätta det.
Jag dödar kineser som jag dödar hundar.
Om ni inte lyder mig, är ni dödens!
Vi gör som vi vill här. Jag krossar dem som gör motstånd.
Precis som den här skylten.
Kom.
De jävlarna!
Hör upp, allihop.
Kolla här.
En.
Två.
Men kan nån knäcka hela bunten? Då blir jag er slav i resten av livet.
Kan nån klara det?
Ut med språket!
Enskilt är vi svaga, men tillsammans är vi starka.
Varför låter vi japanerna förolämpa och terrorisera oss?
Varför inte enas och bekämpa dem?
Jag har aldrig velat lära mig kungfu, men i morgon ska jag börja träna.
Jag ska träna så jag kan slåss. Vi måste alla slåss mot dem.
Och kasta ut dem!
Om nån vill börja på Ching Wu-skolan, kan de följa med mig.
Jag följer med.
Herregud... Pojken har äntligen blivit vuxen.
Ah Lung, jag är stolt över dig.
Vi lagar skylten och bär tillbaka den.
-Vi följer också med. -Ja.
Bra. Följ med mig, alla sanna kineser.
-Herr Hung, vi kommer med er skylt. -Tack. -Vi bär in den.
Fröken Li, jag hade fel. Jag vill lära mig kungfu.
-Kan du lära mig? -Gärna.
Du ska ha stort tack.
-Jag har hittat nåt i dig. -Har du hittat nåt i mig?
Ching Wu-skolans sanna anda och mening.
-Tack, lärare. -Res dig upp.
-Fröken Li? -Vet ni vad?
Ah Lung är precis som Chen Zhen.
Hans inställning, kämpaglöd... De är precis som hans.
Broder, vila i frid.
Skolan kan leva vidare-
-när det finns män som du. Ching Wu ska slåss igen!
Han är duktig.
En gång till!
Sluta. Nästa gäng.
Nu räcker det!
-Du har verkligen förbättrats. -Du är blixtsnabb.
-Tack vare er hjälp. -Jag ska ge dig nåt värdefullt.
Min mästares teknik, som har fulländats av broder Zhen.
-Tack. Vad är det? -Nävens raseri.
"Nävens raseri"?
Hallå?
Va?
Vad säger du?
Okej. Hej då.
Vakna.
-Vad är det? -Vi har fått nya order.
-Vi ska gripa några rebeller. -Några rebeller?
-Va? Var är de? -På Ching Wu-skolan.
Vakna. Vakna!
Vakna. Vakna, herrn.
Vi fick just order om att gripa rebeller på Ching Wu-skolan.
Jag kommer tillbaka snart.
-Aj! -Vad är det?
Jag har ont i magen. Jag kommer strax.
Ho Chin?
-Vad är det? -Kom hit.
-Vad gör du här så här dags? -Gå till Ching Wu-skolan.
Japanerna vet att rebeller gömmer sig där. De är på väg dit.
-Varför oroar du dig för rebellerna? -Dumskalle!
Min son går på Ching Wu-skolan nu.
Herregud! Jag går direkt!
Fröken Li?
-Vad är det? -Japanerna är på väg hit.
-Hur vet du det? -Det påstår Ho Chin.
-De får ge sig av. -De vet inte vägen.
-Jag visar dem vägen. -Det är farligt.
Jag vet, men jag har varit oduglig i hela mitt liv.
Jag är kines. Japanerna får inte döda kinesiska patrioter.
-Jag måste hjälpa dem. -Tack.
Gå, ni. Jag tar hand om japanerna.
Då går vi.
Öppna grinden!
-Beklagar, ni måste ge er av. -Vad har hänt?
Japanerna vet att ni är här. Ni måste ge er av bums.
Han visar er vägen. Raska på, det är brådis.
Ta med grejerna.
-Ta bakvägen till stranden. -Okej. -Följ med mig.
Framåt marsch!
Sök igenom stället.
Herr Hung, varför sitter ni här alldeles ensam?
Jag läser. Jag läser alltid här på kvällarna. Det är en vana.
Driv inte med mig. Jag vet att ni gömmer rebeller här.
-Hämta era elever. -Visst.
Men det finns inga rebeller här.
Jag vet att det finns rebeller här. Jag råder dem att kliva fram.
Det skulle bespara oss alla problem.
Lyd mitt råd, så kommer ni inte till skada. Annars dödar vi er.
Kapten, vi bor alla i den här stan. Vi är inte rebeller.
Se själv.
-Okej, vem basar här? -Jag.
-Jag.
Ni basar alltså allihop? Inget problem. Jag börjar med er två.
Jag har alltid behandlat er kineser väl.
Jag har tagit hit er för att vi ska kunna undvika otrevligheter.
Jag hänger tyvärr inte med.
-Vad vill ni? -Jag vill veta var rebellerna är.
-Säg mig... -Rebeller? -Vilka rebeller?
-Vilka rebeller? -Sluta låtsas.
Jag vet att ni inte gillar oss japaner.
Oavsett vad vi tycker om er, är vi ändå inte rebeller.
Jag har aldrig sagt att ni två är rebeller. Jag ska ta reda på det.
-Herr Hung, ni känner mig. -Ja.
Kapten, jag är född här. Ni känner mig. Jag är ingen rebell.
Du heter visst Li. Du kom hit från Shanghai.
Jag vet det mesta.
Det stämmer, jag kommer från Shanghai. Än sen?
Står det "rebell" i min panna?
-Var inte näsvis! -Ni skrämmer inte mig.
-Alla kineser är inte fegisar. -Nu räcker det.
Kapten, hon är ung. Förlåt henne, är ni snäll.
Ung, säger du? Jag ska se till att hon växer upp och det fort!
Du får en sista chans. Berätta sanningen, annars dör ni.
Ni kan döda mig, men inte hela nationen.
När jag kom in hit, hade jag ställt in mig på att dö.
Kapten, utred det här ytterligare. Ni kan inte bevisa att vi är rebeller.
Om ni dödar oss, kommer stan att göra uppror.
-Än sen? -Gör som du vill. Döda oss.
Ska ske.
Sakta i backarna nu!
Kapten, vad håller ni på med? Alla vet att herr Hung är en hyvens man.
Hans familj har varit köpmän här i många år.
De har aldrig varit rebeller. Lyd mitt råd och släpp dem.
-Släppa dem? -Klokt! Jag går i god för dem.
Har jag fel kan ni ta mitt huvud.
-Okej, ni kan gå. -Ni kan gå.
Taiwan ska stå under vårt styre-
-men invånarna här vill ha hämnd. Det är farligt.
-Varför då? Jag kan döda dem allihop. -Kom igen.
Det går inte att döda så många.
Ni borde läsa militärhistoria.
Undvik massakrer. Det får folk att göra uppror.
Dessutom kan de kungfu. De är riktiga hårdingar.
Vad ska vi göra, då? Ska de få göra som de vill?
Så illa är det inte. Låt mig sköta det.
Jag har en plan.
Jag ska utplåna ledarna, men inga spår får leda till oss.
Jag kommer behöva din hjälp, för jag måste använda ditt namn.
Säg bara till!
Herr Hung, kom hit. Raska på.
Vad är det?
En inbjudan från guvernören. Kom dit, annars blir ni gripen.
Vad är det? Läs den.
Herregud... Det är en order, ingen inbjudan.
Om vi inte går dit, kommer de att gripa oss.
-Av vilken anledning? -De behöver ingen anledning.
De väntar på en anledning att slå till. Provocera dem inte.
-Det är nog bäst att vi går dit. -Jag undrar vad de har i kikaren.
Våra sex bästa kämpar får gå dit.
Resten stannar här.
Gå upp.
Ching Wu-skolan!
Beklagar förseningen.
Jag är glad att ni kom.
Jag har fått order från guvernören.
Hädanefter ska alla kampsportsskolor stå under min kontroll.
Några kommentarer?
Taiwan står under japanskt styre, så ni har inget val.
Jag gör som jag vill, men som kampsportare respekterar jag er-
-och vill gärna höra era åsikter.
Ut med språket, om ni har nåt på hjärtat.
Herrn, det var snällt av er.
Jag tror alla blir nöjda om ni tar över.
Kanske du, men kungfu-skolorna har alltid var åtskilda.
Varför ändra systemet?
Olika skolor innebär olika tekniker och en sund konkurrens.
Varför slå ihop dem? Det är obegripligt.
-Jag håller inte med. -Ni har två val.
Antingen tar alla kampsportsskolor min egen skolas namn Daiwa-
-eller så utmanar ni mina elever här och nu.
Om ni besegrar dem, ändrar jag min skolas namn till ert.
Det behövs inte. Vi får tänka över saken.
Nej, saken måste avgöras nu!
Min skola har alltid hjälpt er. Vi gör som ni säger.
-Våra skolor är som bröder. -Är det din åsikt?
Din skola kan aldrig mäta sig med min!
Ni får byta namn, precis som de andra!
Måste jag också byta namn?
Ditt krypande ledde ingenstans!
Mina två elever utmanar vem som helst här.
Ni som motsätter er förslaget, kan kliva fram.
Vänta.
Jag motsätter mig förslaget.
-Jag utmanar era män. -Ni kommer slåss på liv och död.
-Det är jag medveten om. -Vem av dem väljer du?
Vem bryr sig? Jag kan möta båda.
Nej, då kommer folk påstå att japanerna fuskade.
Ni japaner fuskar alltid. Det är inget nytt. Nu börjar vi.
Om det är så du vill ha det, så. -Börja!
Tänker du byta namn nu?
Nej, inte ens om ni dödar mig.
Bäst du går hem. Vi får diskutera det här en annan gång.
Vi går.
Finns det nån annan som vill utmana mina män?
Finns det ingen annan som vågar?
Ni vill varken slåss eller prata.
Då antar jag att ni går med på att byta namn.
Annars är det sista chansen att göra er stämma hörd-
-så ut med språket om ni inte håller med.
Det vore en ära att få byta namn till Daiwa.
Ni andra, då?
Fan!
-Jag utmanar dem. -Kom tillbaka.
Okej.
Broder!
Sepo!
Jag ska döda dig!
Han har vapen.
Här, Ah Lung!
Raska på.
-Ah Lung, hur är det? -Bra.
De jävla japanerna är luriga.
Häng med mig om ni vill slåss mot japsen!
-Vad är det? -Ching Wu-skolan måste ha vunnit.
Göm er.
Kom igen.
Skynda er.
Översättning: Martin Andersson www.btistudios.com